Kom igen, stig upp.
Du behöver köpa presenter till barnen innan vi åker.
Jag skaffar något på flygplatsen.
Inte en chans.
Flygplatspresenter är bara skit.
Snälla, låt mig sova en halvtimme till.
Okej.
Om du inte köper presenterna till dina barn, gör jag det.
Kan du säga till i receptionen att förbereda räkningen...
...och skicka upp frukost?
Vet du vad? Affischerna finns överallt i Paris.
Tydligen kan man inte missa dem.
Hur många har du sett?
Verkligen?
God morgon. Kan du förbereda räkningen för 321?
- Visst. - Och kan du skicka upp lite frukost också?
Okej, Jag ringer room service. - Tack.
De sa att det skulle vara 120 runt Paris
Kan du summera huvudnyheterna åt mig? Jag har inte tid att gå online.
Hallå.
Åh, jag gillar denna. Har du flera som den?
Ja.
Ja, ta den.
- Hur mycket? - En dollar.
Kom igen.
Ge mig din hand!
Kan du nå mig? Ta min hand.
Hon andas inte.
Jag tror hon är död.
Gå av båten.
Kom igen.
Rulla över henne på sidan.
- Andas, andas. Spy upp det. Bra, spy.
Vänd tillbaka henne.
- Är du okej? - Ja
Marie.
Sätt dig ner. Jag går och pratar med min bror.
- Ja ja, det är lungt? - Sitt ner.
- Hej. - Hur kunde göra så mot mig?
- Vad? - Du vet att jag inte gör detta mer.
Denna killen är en väldigt viktig klient till mig. Jag behöver detta.
- Nu gäller det. - Jag vet.
Okej. Mr...?
Andreou Christos.
Jag håller dina händer tills jag får kontakt, och sen...
...bara för anledningen av läsning, begränsa dina svar till ja eller nej.
Ge mig dina händer?
Har en kvinna nära dig gått bort?
Ja.
- I medelåldern? Var hon i 50-års åldern? - Ja.
Var denna kvinna din fru?
Ja.
Och jag känner att ni var tillsammans en längre tid.
Japp.
- Men det var inte alltid lätt. - Nej.
- Nu känner jag att hon var sjuk. - Ja.
Hon var sjuk länge. Hade hon svårt för att röra sig?
Ja.
Var hon sängliggande?
Ja, hon hade multiple sclerosis.
Jag är ledsen.
Hon vill be om förlåtelse till dig för att hon förstörde äktenskapet.
Det är inte sant.
Hon mår dåligt över att du fick ta hand om henne även som ung man...
...och önskar att du hittar någon nu, innan det är för sent.
Därför att du inte blir yngre.
Eller smalare.
Nej.
Hon har verkligen sinne för humor.
- Ja. - Hon är väldigt rolig.
Okej, nu berättar hon att jag ska lyssna noga.
Hon har något viktigt hon behöver berätta.
Hon försöker säga mig ett slags datum. Juni.
I Juni?
Betydde det något för dig?
- Nej. - Är det när ni gifte er?
- Är det när hon dog? - Nej.
Hon är väldigt säker på juni.
Ja, juni.
Jag kanske har fel. Det händer.
Jag gör inte ens sådant här längre.
Kanske att jag är ringrostig.
Tack, Jag kan inte tacka dig tillräckligt.
Jag är skyldig dig.
Det var otroligt.
Din bror, jag säger dig, han är på fantastisk.
- Jag vet. - Nej, jag menar det är galet.
Jag måste säga att jag var skeptisk innan jag kom. All denna psykiska skit är...
..."mumbo-fucking-jumbo" enligt min mening.
Han sa saker till mig jag aldrig sagt till någon.
- Han kunde tjäna pengar. - Det gjorde han.
Han hade ett kontor, webbsida, tidningsartiklar, även en bok.
Vad hände då?
Han Klarade det inte. Vände ryggen åt alltihop.
Han sa, "Ett liv som bara handlar om död är inget liv alls."
Nu jobbar han på en fabrik och tjänar 2 tusen i månaden och han är lycklig.
Vem vet? Han skulle inte gjort detta igen.
Jag fick övertala honom att göra ett undantag.
Jag uppskattar det. Jag menar, det var...
Jag är skyldig dig. Jag pratar med dig på måndag om den saken?
Bra, Christos, tack.
Vad var det där med juni?
Juni Menendez var min frus sjuksköterska.
Hon tog hand om henne i 15 år.
10 av de åren, var jag förälskad i henne.
Och jag kände mig så skyldig att jag inte kunde berätta för någon.
Inte minst för Juni själv.
Okej.
Vi ses.
Vi kanske har gått en halv mil...
...och mina näsdukar var ganska genomvåta...
...jag tittade ut, till min förvåning, såg jag Peggotty störta ut från en häck.
Hon hoppade upp på transporten. Inte ett enda ord talade hon.
Hon pressade mig tills trycket på min näsa var extremt smärtsamt...
...stoppade några kakbitar i mina fickor...
...och en handväska, som hon lade i min hand.
Sen gick hon ner och sprang iväg.
Jag noterade att en av hennes knappar rullade omkring på golvet.
Jag plockade upp den och värdesatte den som en suvenir under en lång tid.
Underbart. Vem av er två är äldst?
- Tolv minuter. - Verkligen? Ja trodde det.
- Och du är Marcus? - Nej, han är Marcus.
- Okej. - Den tysta.
- Jag skulle säga den snygga. - Jag är Jason.
Jason. Den äldsta, Pratkvarnen.
Besserwissern.
Underbart. Nu är det färdigt.
Vad har ni gjort killar, rånat en telefonautomat?
Tack
- Hej då - Ha de, hej då.
Vad är det? - Jag förstår det inte. Kan jag kopiera ditt?
- Nej. - Snälla, den måste in i morgon.
Hårda bud.
Hon får se den i morgon.
God natt, Jase.
God natt.
Jackie? Är du där inne?
Kom igen, öppna.
Kom igen, vakna.
Öppna, snälla!
Pojkar, det är ingen idé. Vi vet att hon är där inne.
Väck henne. Få henne att se bättre ut. Det är Socialtjänsten.
Mamma! Mamma, vakna!
Jackie, är du där inne?
Hon är inte här. Hon har gått till affären.
Mamma, kom igen!
Vi väntar.
Det är ingen idé, pojkar
Kom igen, mamma. Upp med dig!
Kom igen. Ni slösar bort vår tid.
Om hon inte är här om fem minuter så ringer vi polisen.
Han menar det! Fem minuter!
Tack.
Jason, öppna dörren.
Ni kan komma in och vänta på henne om ni vill.
Sätt er ner.
Tack.
Förhoppningsvis kommer hon snart.
Jag är hemma!
Hej, Jag visste inte att ni skulle vara här.
Hej.
Jag glömde totalt bort att ni skulle komma.
Jason, gå och sätt på lite vatten.
Marcus, gå och hämta en tallrik, jag har köpt kakor.
- Har ni varit här länge? - En stund.
Ledsen.
Det är okej, Jackie. Varför sätter du dig inte?
Vet ni vad jag tycker?
Jag tycker att det är den bästa presenten i hela världen
Älskar den verkligen.
Tackar.
Mina pojkar.
- Kan du ta hit den röda lådan i skåpet? - Ja, mamma.
Tack.
Jag vill att du går ner till kemisten.
Ge denna till den trevliga mannen. Sen vet han vad som ska göras, okej?
- Ja, mamma. - Tack, mitt barn.
- Jag gör det. - Varför?
Marcus har inte gjort sin läxa än.
- Gå då. - Ring mig om detta och jag pratar dig igenom det.
Ja, men inte länge, okej? Jag har inte någon kredit.
Ta hand om dig, Jason.
- Jag ska. - Vi ses senare.
Varför har du inte gjort din läxa?
Kom här.
Se ditt fåniga lilla ansikte. En ängel.
Glöm din läxa. Du kan kopiera min.
Jag vill att du kollar upp naltrexone och hydroklorid.
Okej, vänta en minut.
Hittade det. Jag tror att det är det rätt.
"Naltrexone blockerar effekten av geroin och opiater.
Avgiftningen kan ta mellan en vecka till en månad."
Menas det med att hon slutar?
Ja, jag tror att det är precis vad det betyder.
Det är underbart. Hon har aldrig gjort detta innan fram till nu. Det har bara varit löften.
- Jag visste att det bara var fråga om tid. - Här får du.
Tack.
Bara tänk, det blir som att leva i en normal familj för en gång skull.
Den ungen har en mobil.
Hej, lillen.
Kom hit, grabben.
Låt mig vara!
Ge mig din telefon.
Ge tillbaka den!
Jase?
Vad har du piller för? Du är ett litet missfoster.
Försök ta din telefon.
- Ta honom! - Vänta lite, lille unge!
Jase?
Jason?
Jason, kom igen. Jag behöver dig.
Snälla.
Jag mår dåligt. Jag borde stannat och rapporterat.
Efter vad som hände dig?
De har skickat en besättning från Hong Kong kontoret.
Jag har aldrig gjort det...
...lämnat en sån sak.
- Är allt okej? - Ja.
- Ska jag komma upp? - Nej, jag klarar mig.
Jag glömde nästan presenterna dina barn.
Jag älskar dig.
De beräknade kostnaderna är flera miljoner dollar.
Men givetvis kommer vi att prata om de överlevande.
Antalet beräknade offer är flera hundra tusen.
Det är en hemsk scen här, som denna tsunami...
...har förkrossat befolkningen.
God kväll, alla.
Marie, kan du höra mig?
Ja.
Lycka till allihop. Redo, sändning om...
...fem, fyra...
...tre, två...
...och kör, Miss Lelay.
God kväll, och välkomna till ett nytt avsnitt...
...av Window on Events.
I kväll, är vår gäst Guillaume Belcher.
VD på ett känt klädesmärkes företag.
Vi kommer att presentera en chockerande utredning för er...
...om barnarbete i fabriker i sydöstra Asien.
Cyril Guignard rapporterar.
Här i väst är det lätt att kritisera arbetspraxis i tredje världen.
Men sanningen är...
...dessa fabriker...
...spelar en viktig roll i den industriella utvecklingen...
i fattiga länder.
Och låt oss klara ut detta, lönerna vi betalar...
är väsentligt högre än de lokala lönerna.
Marie, på honom!
Marie, hör du mig?
Prata med honom!
Hör du mig, på honom!
Men ska denna sorts motivering tillfredsställa franska kunder...
...Mr. Belcher?
Om de visste om villkoren som kläderna tillverkas...
...tror du fortfarande att det skulle vara lönsamt?
Åk dit så ser du hur mycket folket där behöver oss.
Tack för att ni tittade.
Det är allt för nu, vi ses nästa vecka.
Jag är ledsen, det var oförlåtligt.
Vi fixar till det i editeringen. Ingen kommer att märka det.
En defensiv VD var en tuff start på den nya säsongen.
Vill du gå och ta något att äta?
Vi ses i morgon.
Jag tror något hände mig där ute.
Det var nära ögat för dig.
Nej, något hände verkligen mig.
När jag hamnade under vattnet...
...Jag hade visioner.
Jag vet inte.
Du hade hjärnskakning.
Du har rätt.
Två högerextrema tidningar hävdar att Sikhs var ute på gatorna...
...brände bilar, rånade affärer.
Andra säger att oron utlöstes av element inom nattionella partier...
...för att kasta negativa misstankar på ras minoriteter.
Vad tror du om storyn om Sikhs?
Vad?
Storyn om Sikhs, vad tror du?
Den är väldigt bra.
Lyssna, jag måste jobba sent och göra klart några saker.
Ses i morgon.
Jag ska bara säga något...
...som kan vara jobbigt att höra?
Jag tror du kom tillbaka till jobbet för tidigt.
Fysiskt är du okej. Men sedan olyckan...
Ta lite ledigt för att komma över det som hänt.
Bara ett par veckor.
För att "komma över"?
Du har alltid sagt att du vill skriva.
Din bok idé, Michel kommer älska det och betala bra med pengar.
Men det kommer att ta tid.
Allt detta väntar på dig.
Det som betyder något är att du mår bättre.
Vi behöver dig.
Jag ska tänka på det.
Hej.
Visste du att det pågår ett möte på andra våningen?
- Killarna från huvudkontoret och facket? - Nej, det visste jag inte.
Dom har varit där hela efter middagen.
Får en att fundera på om rykterna är sanna.
Vika rykten?
Att de kommer att sparka 30 procent av arbetsstyrkan, visste du inte det?
Jo, visst.
Vad är det med dig idag?
Nej, det var bara att jag inte sov så bra inatt.
Okek, vi ses imorgon.
Välkomna, allihop, till denna 10-veckors utbildning i Italiensk mat.
Mitt namn är Carlo och Vissa av er känner mig redan.
Ni kanske har vart på några av mina andra kurser.
Ni som inte har det, buonasera, och ni kan kalla mig "Chef."
Vi jobbar i par genom hela utbildningen...
...så det första vi ska göra idag är att vi ska para ihop er.
Var inte blyga, välj en partner.
Jag ser att några av er redan är i par.
Andra har jobbat tillsammans innan.
Vem är kvar?
Ursäkta mig.
Jag är ledsen att jag är sen.
Vägarna var stängda av någon anledning...
...plus att idoten i kassan tog så lång tid på sig.
Är det för sent?
Nej, inte alls. Vad heter du?
- Melanie. - Vi parade precis ihop oss.
Vi kan väl para ihop dig med...
- Vad heter du? - George.
Melanie med George. Och, Alice, du är med...
Tony.
Hur är läget, Tony?
- Ledsen. - Okej.
I övnings klassen värmer ni upp med stretchning.
Vi kommer att värma upp med ett glas Barbaresco...
...ett underbart vin från Piedmont regionen i nordvästra Italien...
...gjord på Nebbiolo druvan.
Ta en klunk.
Och lite musik.
För att matlagning handlar om känslor, näsan, ögonen, gommen och öronen.
Och i kväll, startar vi från början.
Hörnstenen i mycket av den Italienska matlagningen...
...är den klassiska tomatsåsen från Toscana.
Och i förberedelserna, behöver vi hackade tomater, så låt oss hacka.
Ta den tid ni behöver så att det blir rätt. Se dessa vackra tomater.
Musiken är underbar.
Gud, vissa av dem är riktigt bra.
Är detta din första gång?
- Ja. - Ja, min också.
Jag läste i brochyren att kursen leder fram till en tävling.
Jag såg det med. Man blir dömd av en lokal resturang kritiker.
Ja, jag tror inte att vi ska ha för höga förväntningar.
Vi har ju 10 veckor på oss.
- Jo, det är ju sant. - Och vi har inte skurit av våra fingrar än.
Det är en bra inställning.
Vem av oss använder fel kniv? Använder jag fel kniv?
Ja, du använder fel.
Kvinnan bredvid mig tog med sig en egen kniv.
- Verkligen? - Väldigt hotfullt.
Så, då ses nästa vecka.
Japp, Ses nästa vecka.
- George Lonegan? - Ja?
Jag avskyr att störa dig.
Jag är Andreous granne.
Grekiska killen, 55-års åldern, som förlorade sin fru.
Jag tror du nyligen gjorde en läsning för honom.
- Jag kommer bara att strunta i dig. - Candace.
Okej, Candace, jag gör inte läsningar längre.
Du gjorde en förra veckan åt Mr. Andreou.
Han är en kollega till mina bröder. Det var en engångssak.
Snälla, jag ger dig mitt ord. Jag säger inget till någon.
- Jag är ledsen. - Lyssna, jag har pengar.
- Jag vill inte ha dina pengar. - Allt jag har.
Jag förlorade mitt barn.
Mitt enda barn. Bara en bebis.
Jag vill bara prata med henne.
Snälla, jag vill bara prata med mitt barn.
Jag kan inte hjälpa dig, jag gör inte det längre.
- Snälla! - Mr. Lonegan! Jag har pengar!
Mr. Lonegan. Snälla.
Jag vill prata med mitt barn.
Kör, tjejer! Sparka den!
En annan person kom till mig för att bli spådd.
Tack vare din vän Mr. Andreou.
- Va? - Ja.
Jag sa till den grekiska idioten att hålla käften.
Kör, tjejer! Sparka tillbaka! Ni måste sparka tillbaka!
Tja, uppenbarligen gjorde han inte det.
Jag pratar med han, ser till att inget sånt händer igen.
Okej.
Och?
- Och vad? - Gjorde du det?
- Vad? - Spådde du.
Du förstår fortfarande inte, eller?
Du tror bara för att jag kan tjäna pengar på detta...
...bara för att jag kan ska jag göra det.
Ja, det gör jag.
Jag tror också att du har en plikt att göra det eftersom att det är en gåva.
Det är inte en gåva. Det är en förbannelse.
Det förstör alla chanser till ett normalt liv.
Jag känner mig som ett missfoster.
Missfoster?
Missfoster eller inte, det är den du är.
Du kan inte springa ifrån det för alltid.
Att avleda hans tankar från detta melankoliska ämne...
...informerade jag Mr. Micawber att jag litade på han för en skål med punch...
...och ledde honom till citronerna.
Hans nyliga misströstan, för att inte tala om hans förtvivlan, var borta på ett ögonblick.
Jag har aldrig sett en man roat sig så grundligt...
...mitt i smaken av citronskal och socker, och lukten av brinnande rom...
...när han rörde och mixade och smakade...
...och såg ut som han gjorde, istället för punch...
...en förmögenhet till han familj som skulle vara i evighet.
Döden är inte slutet. Det är bara början.
Porten till livet efter detta reflekterar vårt uppförande här på jorden.
Gud, i han outgrundade generositet har bildat himlen...
...där Jason är nu...
...omgiven av alla änglar och helgon, ser ner på oss.
Och så överlämnar vi Jasons kropp till jord, hans själ är redan i guds händer.
Jasons aska blir tillgänglig där bak...
...men om ni inte misstycker, Vill jag att ni går genom ytterdörren.
Godmorgon.
Kom in.
Tack.
God natt, Jase.
Det dröjer inte länge nu. Det är en kortfristig placering.
Bara tills din mamma mår bättre.
De par vi har i tanken har mycket erfarenhet och bor nära dig.
Och givetvis stannar du i samma skola.
Jag vill inte bo hos någon annan.
Jag vill stanna hos dig.
Vart ska du?
Kan ni ge oss en minut?
Jag beöver lite tid att reda ut mig själv.
Men jag springer inte iväg, jag lovar.
Jag kunde stanna hos dig nu, jag jag vill det så mycket.
Men chansen är att jag inte klarar det, eftersom jag inte är stark nog.
Jag förväntar mig inte att du förstår.
Och jag vet att nu när du lämnar mig...
...måste kännas som världens sämsta sak.
Men jag lovar dig att jag inte ska svika dig.
Jag lovar dig.
Jag är så ledsen.
Jag älskar dig. Kom här.
Kom här.
Var en snäll pojk.
Sammanfattar Frankrikes efterkrikstid, bara två statsmän räknade:
De Gaulle och han.
På de Gaulle, har allting skrivits. På Mitterrand, vill jag göra färdigt jobbet.
Det är fascinerande element.
Avskaffandet av dödsstraffet, Europeriska unionen.
Kommer från en högerextrem familj, förförde han den vänstra.
Och vad mer, konverterade den till liberalism.
Otroligt! Det var revolution, eller hur?
Plus de mörkare sidorna i han historia som aldrig blivit utforskade.
Han har varit död i 10 år. Timingen är rätt, vi kan gräva djupare.
Jag vill gräva i hans förflutna.
Vichy, Elf skandalen... Vilken del spelade han?
Taiwan frigatterna, Papon skandalen...
...Mazarine, Marguerite Duras.
Dessa historier har aldrig blivit riktigt åtgärdade. De har alla blivit begravda.
Jag ska berätta vem som visste, som inte pratade.
Kommer inte det att leda oss in i för mycket kontroverser?
Jag tror inte det.
Vad jag behöver är en bok jag kan läsa om allt.
Mitterrand var inte bara en politiker.
Mitterrand var en ikon.
Han är "Tonton," vår farbror!
Kanske vi ska ha det som titel.
Jag är inte säker på att vi kan ha den titeln.
Självklart inte, det var ett skämt.
Vi välkomnar dina förslag om titeln.
Hur låter Chipping Away at the Myth eller The Vacillating Statue?
Jag ser fram emot dina förslag.
Vi gör en lista.
Grattis.
Timingen kunde inte ha varit bättre.
Politiskt, händer det ingenting nu ändå.
Du skriver boken du alltid velat. Du får lite vila.
Denna sommaren kommer du tillbaka i sändning...
...med en bestseller under bältet, och ett stort omförhandlat kontrakt.
Starkare än någonsin.
Precis.
Anpassar och vänder oturen till din fördel.
Det är vad jag alltid har älskat med dig, aldrig ett offer.
Helt rätt.
Aldrig ett offer, aldrig sårbar, klagar aldrig.
Ursäkta mig. Ert bord är klart.
Jag svälter.
Kan jag fråga dig något?
Vad tror du händer oss när vi dör?
Det är en konstig fråga.
Berätta.
När du dör, dör du. Ljuset släcks, det är allt.
Varför?
Är det allt? Bara blackout?
Totalt svart, kontakten dras ut.
Den eviga tomheten.
Tror du inte det finns en möjlighet att det är någonting?
Som vad?
Vet inte, någonting...
Efter detta.
Nej, det gör jag inte.
Om så är fallet, skulle inte någon ha upptäckt det vid detta laget?
Och det skulle finnas bevis.
Kanske.
Har du många liknande frågor som den?
Mer champangne?
Okej, har alla sina ögonbindlar på?
Okej.
Om du ska bli en bra kock, måste vi först arbeta med smaken.
För att stimulera din fantasi, dina sinnen.
Spelar ingen roll om du är en expert på att hacka, rosta, skåla...
...om du inte kan ge namn och färger, och även former, till smakerna.
Okej, sked nummer ett.
Det är inte lätt så oroa dig inte om du inte kan indentifiera det direkt.
Låt oss starta med att beskriva det.
Hur är strukturen?
Okej, redo?
- Hur är konsistensen? - Öppna.
Väldigt bra.
Vad?
Jag har ingen jävla aning vad det är.
"Ingen jävla aning." Okej.
Men...
Det är inte en frukt.
Det är nötaktigt.
- Men det är ganska sött också. Tror jag. - Okej.
"Lite nötaktigt."
"Sötaktigt."
- Förstod hon det? - Ja.
Hur ska vi göra detta?
Vad?
Vi skulle kunna komma på en massa skit, eller kan vi...
...gå rakt på sak och vara ärliga med varandra.
Om?
Om varför vi båda går kvällskurser?
- Okej. - Öppna.
Hur går det för alla?
Det är något ekaktigt om det.
"Ekaktigt."? Okej.
- Muskot? Tror jag. - Okej.
Du berättar inte för mig för att du vill göra...
...den perfekta spaghetti vongole, eller hur?
Nej, inte direkt.
Okej. Jag säger.
Jag gör detta för att jag är ny här i San Fransisco.
För att jag försöker hitta nya vänner.
Och vem vet? Om jag har tur, kanske jag hittar min dröm man.
- Här, öppna. - Okej.
Så varför flyttade du till San Fransisco?
För att jag blev dumpad av någon i Pittsburgh.
Jag är ledsen.
Det var nära.
Handpenningen på brudklänningen, smekmånad bokad. Sådana saker.
Jag menar, det är okej. Du vet, jag...
Jag är över det, nästan.
Inte alls, faktiskt.
Hur smakade det?
Jag vet inte.
Jag vet verkligen inte.
- Vill du prova igen? - Okej.
- Är det en böna? - Ja.
- Verkligen? - Japp.
Vet du vilken färg det är?
Det är som...
Smakar som en svartböna.
- Har jag rätt? - Ja.
Hur går det? Var inte blyga.
Nu ska vi se.
Som dig, gjorde jag nyligen en stor förändring i mitt liv.
Och jag ville bara omvärdera saker och ändra mina prioriteringar.
Vad var det för ändring?
Skilsmässa?
Nej, inget sånt.
Ett jobb som jag behövde lägga bakom mig.
Det gjorde på sätt och vis mitt liv omöjligt.
Definitivt en nöt.
Du kommer väl inte berätta för mig, vad det var för jobb?
Tar du illa upp om jag inte gjorde det?
Oroa dig inte, jag var inte en brottsling eller nåt sånt.
- Öppna. - Okej.
- Chili. - Ja.
Var inte det toppen? Jo, roligt.
Gud, vad hungrig jag blev.
Ja, jag också.
Vill du gå och äta nåt?
Ja, det är faktiskt ett ställe i närheten som alla pratar om.
Ett ställe nära, skojar du med mig? Vi är ju själva nästan experter.
- Jag kan köra. - Ja, okej.
Har du varit i San Fransisco länge?
Född och uppvuxen här.
Trevligt.
Ställ det där så fixar jag det.
Nej, jag är din partner. Har du glömt det? Jag måste...
- Vi måste göra detta tillsammans. - Okej.
- Är det du? Som barn? - Ja, det är jag och min bror, Billy.
Du har utseendet.
Tja, han har allt annat.
Är det hans barn?
Ja, mina syskonbarn.
Vem är det?
Är det någon slags förfader?
Nej, det är Charles Dickens.
Jag är ett stort fan.
Folk pratar ju bara om Shakespeare och hans...
Jag menar, han är bra, givetvis, men Dickens...
Nej, jag tar det där.
Man måste fixa lite med den.
Hej, det är Billy.
Jag ville bara säga att jag äntligen Hittade vår grekiska vän.
Och jag sa att han skulle hålla käften stängd.
Ta det bara lungt. Det kommer inga fler freaks och knackar på.
Jag måste bara säga, denna killen...
...han gjorde en stor grej av hur duktig du var...
...och med så många falska där ute, någon med en riktig gåva.
Jag vet inte.
Ledsen för det.
- Vilken gåva? - Ingenting, bryr dig inte om det.
Jag menar, jag är intresserad.
Tja, jobbet som jag hade innan, det var att vara synsk.
Jag vet, men...
- Vad? - Men det är sant.
Jag hade en sjukdom som barn...
...och jag hade en infektion, som övergick till feber...
...som övergick till en inflammation i min hjärna och ryggmärg.
Det kallas encefalomyelit.
Och de var tvugna att operera, här bak, här.
Det var en komplicerad procedur. Det tog åtta timmar. Och de förlorade mig nästan.
Faktiskt, tekniskt, förlorade de mig...
...och förde tillbaka mig flertalet gånger.
Hur som helst, de botade sjukdommen...
...men de måste ha strulat till något annat när de var där bak, för...
...inte så långt efter, började jag få dessa migräner.
Och sen mardrömmar.
Och sen dessa förbindelser.
Och en dag när jag satt med en kompis, fick jag en vision om en kvinna...
...en kristallklar vision.
Och jag besrev henne för honom.
Och det visade sig att det var en exakt bild av hans mamma, någon jag aldrig mött...
...som hade dött veckan innan.
Och du skrattar inte än.
Nej, det gör jag inte.
Tja, hur som helst, Trodde jag att det var någon slags slump.
Men eftersom tiden gick, Fick jag mer och mer av de sakerna, förbindelser.
Så läkarna gjorde en hel rad av tester.
De sa till mina föräldrar att jag utvecklat något som kallas passiv schizofreni.
Jag fick en massa tabletter och, du vet, tabletterna stoppade visionerna...
...men de stoppade nästan allt annat också...
...så jag hade detta valet.
Jag fick antingen leva mitt liv med dessa hallucinationer...
...med inget tydligt sätt att stänga av det på.
Eller kunde inte ha något liv alls.
Åh, herre gud.
Nu har jag försummat mina förpliktelser.
Kan jag fråga en sak?
De är antagligen klara att köras i.
Skulle det vara okej om jag sa att svaret är nej?
Du vet ju inte ens vad jag skulle fråga.
Jo, det gör jag. Du skulle fråga mig om jag kan spå dig.
Jag känner dig knappt men jag gillar dig verkligen
Verkligen mycket.
Finns det något sätt att vi kan låtsas att vi kan åka tillbaka i tiden-
och bara glömma om att telefonen ringde, och min brors meddelande-
...och att vi aldrig haft detta samtalet. - Varför?
Om vi öppnar dörren och vi går ner den vägen...
...blir alla chanser att vi skulle ha någonting normalt borta.
Det bara blir så.
Tro mig. Jag har haft tillräckligt med erfarenhet om det nu.
Det verkar trevligt men, faktiskt...
...är det kanske bättre att hålla tillbaka saker.
Jag hör dig.
Men du kan förstå. Jag är nyfiken.
Ja, givetvis.
Snälla?
Okej.
Kom igen.
Sätt dig.
Okej.
Jag kommer att ta dina händer en stund, för att få förbindelse...
...och sen släpper jag, och jag kommer fråga dig några frågor.
Okej.
Ge mig dina händer.
Det är en kvinna och hon är lång.
Smal. Hon har brunt hår.
Vet du vem jag pratar om.
Är denna kvinna din mamma?
Ja.
Jag känner en smärta i mitt bröst.
Hon dog av en hjärtattack.
Jag är ledsen.
Ska vi äta?
Är det inget annat?
- Nej, det är ingenting - Nej, jag kan inte berätta.
Snälla, det är, jag kan inte berätta.
Jag menar, vad är det för fel? Tror du inte att jag kan hantera det?
Okej.
När du rörde mig innan, var det en...
Det var en man.
Mörkt hår.
Min far.
Dog han inte för så länge sedan?
- Förra året. - Och...
Allt han sa, allt jag hörde hela tiden var-
Vad var det?
Hur ledsen han var.
För vad?
För vad han gjorde mot dig för länge sedan.
Och han hoppades att du kunde förlåta honom en dag.
Jag är ledsen.
Förlåt för att jag pressar dig så.
Vi kanske inte skulle ha gjort det.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Om jag går nu-
om vi drar ett streck över detta och låtsas att det aldrig hänt
Det är lungt.
Jag är säker.
Bra.
Vi har fortfarande tävlingen att vinna, eller hur?
Visst.
Jag skulle ha lyssnat på dig.
För mycket vetskap och allt sånt.
Vi ses nästa vecka.
Ja, absolut.
Den gamla, ledsna känslan som en gång genomsyrade mitt liv...
...kom tillbaka som en ovälkommen besökare, och djupare än någonsin.
Den kom till mig som en ström av sorgsen musik...
...ett hopplöst medvetande om allt jag förlorat...
...allt som jag någonsin älskat.
Och allt som återstod var ett tomrum...
...runt omkring mig, obruten till den mörka horisonten.
- Hej. - Hej, Marcus!
Hej, jag heter Angela. Detta är Dennis.
Allt väl?
Jag kallar honom Pesten Dennis.
Jag ska visa dig köket.
Bara fortsätt genom här.
Så det är här vi äter vår frukost på morgonen.
Vad tycker du om att äta på morgonen?
Vi är grötätare i detta huset. Gillar du gröt?
Eller flingor?
Det här är ditt rum.
Vår sista grabb, Ricky, flyttade för en månad sen.
Precis blivit 18. Fick sitt första jobb, säkerhetsvakt.
Det är allt ditt nu.
Tror du att det är möjligt att få en säng till?
Två sekunder, Marcus.
Vi kommer behöva en säng till.
Uppe? Ska jag ta din?
- Går det? - Ja.
God natt, Jase.
Vem håller med? A och D. "Rowan är en gammal Romanskt ord för en rönn."
"En rönn lever över 100 år."
Och tycker någon annan att det är någonting annat?
Marcus, kan du ta av dig mössan, snälla?
Tack.
Då går vi vidare till nummer sex.
På nästa sida.
För vi behöver kolla på utdraget, "Wings of Courage."
- Tack så mycket för att ni kom. - Ingen orsak.
Vi håller kontakten när vi har gjort utnämningen.
Okej, bra.
Låt oss få det överstökat så fort som möjligt.
Tack.
Okej, Marcus? Ses snart.
Var en snäll liten pöjk.
Det är luchdags, ska du gå?
Dödsängeln kommer till dig...
...och kommer att hitta dig, oavsett var du gömmer dig.
Även om du gömmer dig i, som en rik man i ett slott...
...hittar Gudsängeln dig.
Hallå.
Flera av oss är antagligen för rädda att fråga:
"Vad händer när vi dör?"
Men de bra nyheterna är, om du tror på Kristus, har du inget att frukta.
Ursäkta mig, Jag förstår inte.
Vad skulle vi inte ge för att veta precis vart hon är?
Men av det du skrev i ditt brev, vet du kanske redan.
- Claudia Rousseau. - Marie Lelay.
- Jag är så glad att jag har träffat dig. - Jag också.
Jag behöver verkligen prata om visionen jag hade.
Visst.
Det var en väldigt rogivande känsla.
Allting var tyst. Mörker överallt.
Och ett ljus fångade mina ögon.
Och jag hörde ljudet av en bris.
En känsla av viktlöshet?
Ja.
360 graders perpektiv?
Ingen känsla av tid och rum?
Ja.
Men allvetande, allkännande?
Precis.
- Vill du ha lite te? - Ja tack.
Som en vetenskapsman och ateist...
...var mitt sinne stängt för sådana saker.
Livet efter detta, nära döden upplevelser.
Som alla andra, trodde jag att människor såg klart ljus...
Edens lustgårdslikanande och så vidare.
...eftersom de var kulturellt betingade att göra så.
Men efter 25 år på ett sjukhus-
...arbetade jag med människor, många av dom var dödsförklarade...
...men som mirakulöst överlevde...
...berättelsen om vad de faktiskt upplevde var så slående lika...
...att det inte bara kunde vara slumpen.
Och lägg till faktumet att när de hade dessa upplevelser...
...var de nästan medvetslösa...
...ett tillstånd som mina fiender håller med om att hjärnan inte kan skapa nya bilder.
Så du tror verkligen att jag upplevde någonting?
Ja verkligen.
Jag tror du upplevde döden.
Allt är här.
Jag är rädd att om din resa liknar min, kommer det inte att vara en lätt.
Det är ett ensamt fält att plöja.
Folk blir ganska irrationella runt detta ämne. Även ganska fientliga.
Men bevisen är obestridliga.
Jag provade.
Kanske någon som du-
i din position, och ditt inflytande, kan ändra på det.
Jag hoppas du kan.
Tack.
Lycka till.
Jag skickar tillbaka det när jag är färdig.
God kväll.
Efter ett gemensamt uttalande a Vivendi och eljätten VFM...
...annonserade högre kvartalsvinst än väntat...
...vi undrar om framkallningen av frankrikes ekonomis nedgång kan ha varit för tidig.
Jag vill se dig där uppe.
Sätt dig.
Du är kanske medveten om att det har varit tal om nedskärningar.
Ja, jag hörde det.
Hur som helst verkar det som slipsnissarna har gått ihop med facket...
...och kommit fram till ett paket till alla som vill avgå frivilligt.
Avgå frivilligt?
Hör här, om du frågar mig, är dealen ganska bra.
Du får sex månaders lön i fickan med sjukförsäkring i två år.
Vad har det med mig att göra?
Det är en jävla skandal. Du arbetade där i tre år eller?
Du missade aldrig en dag, sjukskrev dig aldrig.
- Han sa att det inte var något personligt. - Det är skitsnack.
Han försöker skydda grabbarna som har fruar och barn.
- Du bör anlita en advokat. - Jag har inte råd med en advokat.
Om du behöver hjälp att hitta ett annat jobb, kan jag hjälpa dig med det.
Jag ringer samtalen. Jag får det att hända. Men du vet vad jag tycker du ska göra?
Ja, det gör jag.
Hemsidan är fortfarande uppe. Väntar.
Det blir annorlunda denna gången.
Vi kan kontrollera det. Det är det som blir annorlunda.
Vi skulle bara ha två klienter per dag, max 3.
Ge inte ut ditt telefonnummer. Vi talar inte med media.
Vi har lärt oss läxan från förra gången, eller hur?
Bara tänk på det.
- Allt väl, George? - Ja.
Ser lite nere ut.
Jag går in som partner till dig.
Du och jag kan vinna detta, vet du?
- Varför inte? - Ja.
Bra.
Akta fingrarna där.
- Hallå? - Clare?
Jag tycker att du borde komma över.
Ja, visst. Jag kommer direkt.
- Hur mycket var det i den? - Tvåhundra pund.
Vi ringde skolan. Han kom aldrig.
Vad händer nu?
Vi vill inte blanda in polisen.
Nej, det är verkligen sista utvägen.
Kan du höra av dig om han kommer tillbaka?
Vi håller kontakten.
Vi ses där ute.
Jag är rädd att våran känsliga, Mr Hewitt, är väldigt upptagen.
Han kan träffa dig om sex veckor som tidigast.
Ojdå.
Mrs. Joyce, vår seniorkänsliga...
...spår offentligt ikväll om du är intresserad.
I föreläsningssalen.
Jag provar min lycka. Tack.
Kan jag hjälpa dig?
Nej, tack.
Jag känner en stark känsla av denna sidan rummet.
Någon med vars namn börjar på "J."
Betyder bokstaven "J" något för någon?
Någon?
Var inte blyga.
Tala om ditt namn, snälla.
Marcus.
Kom upp här där jag kan se dig.
Bra pojk.
Där är en bra grabb, Marcus. Det stämmer. Jag ska inte göra dig illa.
Det är bra.
Nu, Marcus, du har förlorat någon nyligen.
Var det någon väldigt nära dig?
Han säger sitt namn. Det är Joe, eller Jack.
- Jason. - Jason, så är det.
Han var väldigt nära dig, visst var han? Han var en del av din familj?
Är det din pappa?
Pappa säger att du inte ska vara ledsen-
och att se efter mamma åt honom.
Kan du göra det för honom?
Ge Marcus applåder, damer och herrar.
Trelig kille.
Och när jag går i trans...
...kommer min ande att prata till dig genom mig.
Vem kallar mig från andevärlden?
Säg ditt namn.
Marcus.
Välkommen, Marcus. Mitt namn är Yoshi.
Vad jag gör är att jag justerar volumen till mikrofonen.
Har du fysik i skolan?
Då vet du att all materia vibrerar i olika hastigheter.
Men i andevärlden, körs det i mycket högre volumer.
Så vi kan inte höra dom. Inte med vår normala hörsel.
Vad vi behöver är en rundstrålande-
supercardioid kondensatormikrofon.
Som denna skönheten.
Jag tror vi är redo.
Jason? Är du där?
Din bror, Marcus, är här. Har du något att berätta honom?
Det var gamla greker som först upptäckte det.
"Psychomanteum," kallade de det.
Den reflekterande ytan är kanalen till livet efter detta.
Nu för tiden kallar vi det "mirror gazing."
Det är inte säkert du kan prata med honom, men du kommer att se honom...
...om du verkligen vill, det är allt.
Såg du honom?
Nej.
Hallå.
Det finns inget spår av honom. Jag ringer polisen.
- Men det kommer inte att hjälpa. - Jag struntar i det.
Vänta. Han är här. Jag ringer tillbaka.
Jag är ledsen.
Låt han vara.
Ursäkta mig.
Ursäkta, vi blir lite sena.
Kom in.
Alla är upprörda över händelserna.
Sitt.
Marie, för att vara ärlig mot dig, jag är lite förvirrad.
Jag trodde vi beställde en bok om Francois Mitterrand.
Istället, gav du oss de tre första kapitlen av...
...Hereafter:
The Conspiracy of Silence.
Jag förstår att det inte var vad du väntade dig.
Du har alltid sagt att det inte har varit nog med överraskningar i bokutgivningar.
Detta är verkligen en överraskning.
Jag vet inte var jag ska börja.
Fann du det åtminstone intressant?
Givetvis. Du har alltid haft näsa för bra storys.
Men vi är en politisk utgivare.
Detta är politiskt.
Denna form av material, dock fascinerande är för en speciell marknad.
Denna morgon, i London, exploderade sex bomber i hjärtat av stan.
Tydligen samordnade, bomberna exploderade mitt i rusningen.
Varför är ni alla emot detta?
Varför är du så rädd för detta?
Detta är verkligt!
Det här är vetenskapliga bevis...
...från välkända forskare tvingade att jobba i hemlighet.
En Nobelprisvinnare, förföljda av den religösa lobbyn. Det är en story!
Bättre än en flirtande, oärlig gammal politiker.
Men det ser ut som det troligen skulle behövas skrivas på engelska-
för den amerikanska marknaden.
Det hände mig, Michel.
Jag såg det med mina egna ögon.
Vart vi ska gå.
Vad vi ska erfara.
Var och en av oss.
Intresserar inte det dig?
Vi beställde en bok om Francois Mitterrand.
Oavsett om vi kommer överrens och du börjar skriva den-
annars vill jag ha mina pengar tillbaka. Det är allt jag kan säga.
Det var så förödmjukande.
Dom såg på mig som om jag hade tappat förståndet.
För sex månader sedan bad dom mig att skriva om vad som helst.
Vad som helst om den stora Marie Lelay.
Det är bäst för dig att ge mig mitt jobb tillbaka. Jag har fått nog med att bli förödmjukad.
Idag tog dom ner mina posters.
Varför sa du inget till mig?
Din bok
Jag gör färdigt den på min fritid. Den har orsakat mig nog med problem.
Vad är det för fel?
Lyssna.
Att få ditt jobb tillbaka-
är kanske inte så lätt som du tror.
Varför?
Det var en tillfällig paus. Och på ditt råd.
Jag vet, men...
Vad vi inte kunde ha förutsett är...
...att du skulle tala offentligt om dessa erfarenheter.
- Att du skulle förlora din trovärdighet. - Men jag ville inte skriva denna boken!
Det var din idé!
Det var min idé att du skulle skriva om Mitterrand.
Så, vad är det du säger?
Jag säger att du behöver lite mer tid.
Gör färdigt boken, få den ur ditt system, kom sen tillbaka.
Det är den tjejen, va? Min ersättare?
Jag har sett henne några gånger. Hon är duktig.
Ja, det är hon. Men inte så bra som dig.
Du ligger med henne?
Hur kan du säga en sån sak?
Du har alltid sagt att jag ska ställa svåra frågor.
Det är lustigt...
Vem hade trott det?
Några månader sen var jag känd.
Rik.
En framgångsrik story.
Jag var lycklig.
Uppfylld av mitt arbete.
Av dig.
Allt detta hände bara för att du inte köpte presenterna till dina barn.
För vad?
Vad pratar du om? Jag förstår inte.
Glöm det, det spelar ingen roll.
Det är Michel.
Lyssna nu...
Jag mår dåligt för vårat möte innan idag.
Denna boken är tydligen väldigt viktig för dig.
Jag tror alla var lite stirriga efter det som hände i London.
Men jag har ringt några samtal. Det finns två utgivare som kan vara intresserade.
En amerikan och en engelsman.
Har du papper och penna?
Jag lyssnar.
Jag tänkte att detta skulle vara ett bra läsrum för grupperna.
Gruppläsning?
Ja, där du skulle kunna spå mer en på en gång.
Upp till 20 människor eller mer, det är upp till dig. Dom betalar lägre priser på så vis.
Detta kunde vara ett personligt konsulteringsrum.
Och dörren bredvid, detta kommer vara mitt rum.
Jag kommer se till att allt kommer att fixas.
Du behöver inte oroa dig.
Jag förstår inte. Vad händer med dina andra affärer?
De är borta.
När detta kör igång.
Jag kör dig hem, du behöver vila. Det är en stor dag i morgon.
Du har redan tre möten.
- Okej? - Ja.
- Är du Billy Lonegan? - Ja.
Innan han gick, frågade din bror om jag kunde ge dig detta.
Gick? Gick vart?
Jag har ingen aning.
Kära Billy...
...jag är ledsen.
Jag gissar att det inte finns något jag kan säga för att övertyda dig...
...att det jag har inte är en gåva, utan en förbannelse.
Jag vet att du känner att det jag har kommer med en plikt att hjälpa andra.
Men just nu är jag personen jag behöver hjälpa mest.
Så jag bestämde mig för att ta timeout.
Jag vet inte vad framtiden har att visa eller när jag kommer tillbaka.
Så sitt inte uppe och vänta, så att säga.
Hälsa Jenni och ungarna. Din lillebror, George.
Du vet återvinningsgraden i missbruksfall som detta.
- Ja. - Ja. Väldigt låg.
Så, vilken är den bästa vägen framåt? Är du okej en liten stund till?
Ja. Men inte länge till, snälla.
Vi börjar få slut på idéer, och det börjar ta ut sin rätt.
Vi tar honom för att se vårt tidigare barn, Ricky.
Vet vet, vet du? En unge pratar med en annan.
- Marie Lelay? - Ja?
Detta är Richard Aronson från Aquarius Böcker i Santa Fe, New Mexico.
Förlåt?
Aquarius böcker i Santa Fe? Några månader sen skickade du din bok till oss.
Jag ringer bara för att säga hur mycket vi gillar den.
Ledsen att det har tagit så lång tid, men vi älskar den och vill publisera den.
- Verkligen? - Ärligt talat, vill vi gärna skriva den...
...i tid till bokmässan i London till våren.
- Är du bosatt i Paris? - Ja.
Skulle en resa till London ställa till något?
Nej, inte alls.
Det skulle vara en bra chans att få lite publisitet.
Kanske bli spådd. Det är en otrolig story.
Tackar.
Och då var vi här.
48 Doughty Street.
Charles Dickens hem i London...
...där han levde med sin fru Catherine och deras barn.
Någon som vet hur många barn?
Här är huvudkorridoren.
- Detta är synen som hälsade författaren... - Tio.
...som han gick in i varje gång.
Allting har lämnats precis som det var.
Följ med upp för trapporna. Vi börjar högst upp i huset.
Nu går vi in i Dickens studierum.
Och framför er ser ni en orginalkopia av A Christmas Carol-
utan tvekan en av Dickens mest kända bok.
Men här borta, saken som jag tycker de flesta av er borde ha sett.
Dickens skrivbord, där han skrev de flesta av hans böcker.
På denna väggen har vi flera illustrationer av The Mystery of Edwin Drood...
...novellen Dickens skrev när han dog.
Och på väggen längst bort, en målning älskad av Dickens fans
Den visar författaren sovande på skrivbordet...
...med karaktärer från hans noveller flygande i luften runt honom.
Vet någon namnet på den?
Dickens' Dream.
Den heter Dickens' Dream.
Följ mig.
Samlas framför byggnaden.
Är det någon som har någon fråga?
Vad är det för datum idag?
- Fjortonde. - Ja, Okej
Jag tror du skulle tycka om Ricky.
Han var i din ålder när han kom hit för första gången, och lika blyg.
Nu är han en vuxen man. Med ett jobb och egen lägenhet.
Han är här inne någonstans. Han sa att han skulle möta oss på framsidan.
Var är han?
Herre gud, jag kände knappt igen dig.
- Ska du arrestera oss? - Ja, om ni inte sköter er.
Marcus, det här är Ricky.
Läget, kompis?
Vill ni ha kaffe först?
Det är ett otroligt ställe, inte sant?
Får jag se mig omkring?
Ja, men vi möst här om en timma, okej?
Det är nästan ett år sen. Han pratar knappt med oss.
Det gjorde inte jag helle, om du kommer ihåg?
Denna är annorlunda. Han är inte som dig.
- Låt oss dricka kaffet nu. - Ja.
Hon är, det försäkrar jag dig, en vresig person.
Mr. Plornish, med ett blygsamt avståndstagande från hans meriter...
...öppnade dörren till rummet för hennes återtagande...
...och följde henne in med en sådan ytterst enkel närvaro...
...att inte ha varit ute alls...
...att hennes far skulle ha observerats utan att bli mycket misstänksam.
I sin älskvärda omedvetenhet, tog han emellertid ingen hänsyn.
Plornish, efter ett litet samtal, tog han sin ledighet.
Gjorde en rundtur i fängelset innan han lämnade...
...och tittar på vid en omgång kägelspel...
...med blandade känslor av en gammal intagen...
...som hade sina privata skäl att tro...
...att det kan vara hans öde att komma tillbaka igen."
Tack.
Nu, om någon av er vill köpa en CD, är jag till ert förfogande.
- Tack. - Tack.
- Hallå. - Hej. George.
- Till George. - Ja. George Lonegan.
Till George.
Detta är en ära, Mr. Jacobi.
Jag är verkligen ett stort fan, du skulle aldrig tro mig.
Tack. Du är långt hemifrån.
Ja.
- Gillade du det? - Väldigt mycket, ja.
- Här får du. - Tack så mycket.
- Lycka till. - Tack.
"Jag kände mig ansluten till en annan värld...
...en plats av yttersta lugn och ro.
Oavsett vad jag såg var det en äkta glimt av livet efter detta...
eller bara en vild fantasi, jag kommer förmodligen aldrig veta.
Jag anländer till slutet av min resa med lika många frågor som jag började med.
Jag trodde verkligen aldrig att jag skulle utsättas...
...av denna typ av fördomar och sinnesnärvaro.
Vi har antagligen fortfarande en lång väg kvar...
...innan vi kommer att vara kapabla att hantera döden och vad som följer...
...i något som närmar sig på ett förnuftigt sätt."
Så om ni vill köpa min bok, kan jag signera den.
Ingen orsak. Tack.
Hej. Vad heter du?
Maria.
- Tack, Maria. - Tack så mycket.
- Michael. - Michael. Okej.
Tack.
Honora.
Tack.
- Mitt namn är George. - George.
- Till Penny. - Förlåt?
Vänta ett ögonblick. Jag känner igen dig.
Förlåt?
Du är den som spår.
Nej, du har misstagit mig för någon annan.
Jo, det är du. Du är George Lonegan.
- Jag vet inte ens vem det är. Nej, det är inte jag- - Du är George Lonegan.
Jag behöver prata med dig.
Nej, du har blandat ihop mig med någon annan.
Snälla, jag behöver prata med dig. Du spår folk.
Det gör jag inte. Jag är inte den du tror att jag är.
Jag såg det på internet. Du är en som spår.
Vad? Vad är det? Vad vill du?
Om du vill att jag ska spå, har jag nyheter för dig. Jag gör inte sånt längre.
Låt mig nu vara.
"När jag ser tillbaka på detta, var det galet.
Gummisnörena blev oanvändbara och jag förlorade förmågan att styra.
Jag var hjälplös bland de virvlande marina massindustrin.
Havet hade blivit illvilligt mörkt.
Vad som en gång verkat trevlig var nu ett våldsamt monster som försöker döda mig."
Såg ni fransyskan som var här för några minuter sedan?
Hon har redan gått.
"Du förstår att du är i fara...
och fundera på hur saker och ting kan sluta. Jag tillbringade varje sekund..."
- Hej, kan jag hjälpa dig? - Jag letar efter någon.
Kom igen, gå härifrån.
Hill skär ner fint, kanske nästan för mycket.
Men den går in!
Okej.
Vi måste få in dig.
Kom igen.
- Vad heter du? - Marcus.
Några grundregler innan vi börjar.
Jag är ledsen för kvinnan.
Vilken kvinna?
Kvinnan på bokmässan.
Jag såg att du gillade henne.
Nej, det gjorde jag inte.
Jo, det gjorde du. Ledsen för det.
Jag har ingen aning om vad du pratar om. Sätt dig.
Låt oss få det överstökat.
Okej, jag kommer att ta dina händer för det verkar som om det hjälper...
...och sedan släpper jag.
Var inte orolig, jag kommer inte gå in i sån fånig trans eller nåt sånt.
Jag ska bara ta dem för att få en förbindelse, sen släpper jag.
Jag vill att du svarar ja eller nej på mina frågor.
- Förstår du? - Ja.
Okej.
Okej, någon nära dig som har gått bort?
Ja.
En man?
Ja.
Han var ung när han dog.
Ja.
Är denna person din bror?
Storebror.
Men inte mycker större, säger han.
Bara med några få minuter.
Jag är ledsen.
Jag måste koncentrera mig. Denna grabben pratar mycket.
Pratar snabbt.
Har ett konstigt skratt.
Han säger...
...att det är så mycket som han vill säga dig.
Du skulle inte tro hur det är.
Hur du kan vara alla saker...
...på en gång.
Och viktlösheten.
Han säger att det är coolt.
Nu skrattar han.
Han har ett roligt skratt.
Okej.
Han säger hur du alltid såg upp till han...
...och litade på att han skulle ta besluten...
...hur du kanske använde det som en ursäkt.
Är det sant?
Okej. Han säger att du inte kan göra det längre.
Nu är du på egen hand.
Nu säger han något om någon hat.
Kepsen.
Han säger att ta av den direkt.
Han säger att du inte ska använda den igen
...för den var hans.
Och hur han slog den från ditt huvud den dagen?
På tunnelbanan? Vet du vad han pratar om?
Han säger bra saker som han gjorde också.
Och det var den sista gången han någonsin tog hand om dig.
Jag är ledsen. Jag tappar honom nu, han försvinner. Han vill lämna.
Nej, Jase.
Gå inte.
Du får inte. Lämna mig inte.
Jag vill inte vara här utan dig.
Snälla, Jasa, gå inte. Jag saknar dig.
Okej, han kom tillbaka. Han är här. Han säger...
...om du oroar dig för att vara ensam, var inte det.
Du är inte det.
För du är han och han är du.
En cell.
En person.
Alltid.
Jag saknar dig.
Snalla, Jase, gå inte. Snälla kom tillbaka.
Jag saknar dig så mycket.
Han lämnar igen. Vänta.
Var tog han vägen?
Jag är ledsen. Jag vet inte.
Men du har spått så många gånger.
Jag vet fortfarande inte.
Jag är Ledsen.
Okej. Vi borde få dig hem.
- Hallå? - May Fair.
Vad?
Hotellet som hon bor på. Kvinnan du gillar?
Vad talar du om?
Jag ringde utgivaren och sa att jag hörde henne prata.
Hur som helst, det är namnet.
May Fair.
Okej, det varr ju väldigt intressant, men vad har det med mig att göra?
Hallå?
Jag måste vara tokig.
Godmorgon.
Hej, jag letar efter en gäst. Marie Lelay?
Okej.
Det är ingen som svarar på rummet...
Vill du lämna ett meddelande?
Nej.
Eller jo det vill jag. Har du en penna och papper?
Visst.
Tack.
Nu gäller det.
Marcus? Lycka till.
Kom här.
Jag har saknat dig så mycket.
Kom här. Jag har saknat dig så mycket.
Marie?
Hej.
SLUT Rättad av PageDown